Границите на приличието...
Енергично щурмувани...
Приличието...
АН ХАТАУЕЙ
ДЖЕЙМС МАКАВОЙ
ДЖУЛИ УОЛТЪРС
ДЖЕЙМС КРОМУЕЛ
и МАГИ СМИТ
Границите на приличието бяха енергично щурмувани
...бяха енергично щурмувани, както му е реда...
но не напълно преминати, както също е редно. Все пак...
Тя не бе доволна...
Какво става? - Джейн...
Джейн!
ДА СТАНЕШ ДЖЕЙН
Това момиче трябва да се омъжи.
Но кой е подходящ?
Никой.
Ти си виновен.
Защото съм прекалено идеален?
От 32 години споделям леглото ти, но не съм забелязала такова нещо.
Още не.
Г- н Остин, стига, неделя е!
Спри веднага!
Характерът на жената се проявява най-добре
в ролята й на дъщеря, сестра и впоследствие на съпруга и майка.
Тя се постига с нежно привличане, добродетелна любов
и тишина рано сутрин.
Ако жената притежава превъзходство,
например забележителен ум,
то трябва да се пази в тайна.
Чувството за хумор се харесва,
но остроумието
е най-коварното от всички качества.
Джордж, приятелю. Знаеш, че трябва да останеш.
Джени!
После ще говорим.
Хайде, Джейн! Ще закъснеем.
Трябва да се подчиним на Нейно Благородие...
По-бързо, Джейн!
режисьор: ДЖУЛИЪН ДЖАРОЛД
Лейди Грешъм, позволете да представя племенницата си,
графиня Дьо Фулид.
И г-н Фаул, годеника на Касандра.
Графиня?
Французойка ли сте? - По брак.
А г-н графа защо не дойде да ме посети?
Г- н графа трябваше да посети г-жа Гилотината.
Племенникът ви отново е при нас.
Г- н Уисли.
Уисли ми е необходим, за да съм щастлива.
Седнете, моля.
Касандра и г-н Фаул се сгодиха наскоро.
Кога ще е сватбата?
Няма да е скоро. - Защо?
Заминавам за Западните Индии с лорд Крейвън срещу французите.
Какво ви предложи той?
Обеща ми енория.
Колко ще е доходa ви?
Достатъчно за скромна сватба.
Г- н Уисли,
знаете ли, че забавите в Бейсингстоук започват?
Много скоро, мисля.
Джейн много обича баловете.
Уисли не може да ги понася.
Но балa е незаменимо благо за младежите в района.
Напълно приемливи срещи и разговори, водени съвсем благоприлично.
Един любезен господин не би възразил.
Успяхте да ме убедите.
Изложена на показ като животно!
Г- н Уисли е много добра партия.
Знаеш какво е положението ни.
При това е наследник на лейди Грешъм.
Един ден това ще е негово.
Отлична перспектива.
Няма да ме купи с богатството си.
А какво ще те купи, братовчедке?
Пазите се, г- н Лефрой.
Удари го!
После ще ми платиш!
Хайде, удари го!
Лефрой!
Чаша вино, сър? - Госпожо.
Възползваш се от славата, а?
Хубава шпага, Остин.
Кога трябва да се връщаш в пустошта?
Утре.
Много скоро.
Дългове, немилост, но дори и войника се нуждае от почивка.
Особено като ще ставаш свещеник. - Да.
А кой е този девственик със свинската зурла?
Извинете, госпожо.
Г- н Том Лефрой, представям ви г- н Джон Уорън.
Отиваме в Хемпшир, баща ми ще ни обучава за свещеници.
Чух, че сте бил в Хемпшир, г- н Лефрой.
Миналата година.
Дълга визита ли беше? - Много дълга. Цели три часа.
"Колко сте красив, г-н Остин!" Целувка, целувка!
Къде ще ходим, Воксел гардънс? - Бил съм там.
Лефрой.
Има таитянски любовен фестивал. - Виждал съм го.
При Крокфърд? - Стара работа.
Какво е таитянски любовен фестивал?
Уорън!
Много съжалявам, господине.
Да откраднеш едно прасе е ужасно престъпление,
но две прасета...
Кражбата им е посегателство срещу светостта на частната собственост.
Вие и хората като вас сте тумор в тялото на обществото.
А туморите трябва да се премахват.
Каторга в Австралия до живот. Следващият!
Защо сте в Лондон, сър?
Да уча право.
Което има за цел какво? - Опазване правата на собственост.
Срещу? - Тълпата.
Затова реда се поддържа, защото имаме...
Добри войници? - Добро възпитание, сър.
И благоразумие. Знаете ли какво е? - Да.
Вземете мен.
Вярно, родих се богат,
но останах богат заради добродетелното си поведение.
Проявявах сдържаност.
Сестра ми, вашата майка, обедня, защото не успя да го постигне.
Омъжи се за баща ми по любов!
Затова имате толкова братя и сестри там в...
Лимерик.
Ако се надявате...
Ако се стремите да наследите имота ми,
трябва да се покажете достоен.
А какво виждам?
Виждам разгуленост, достатъчна да посрами и хотентот.
Буйни приятели, хазарт,
обикаляте Сейнт Джеймс като самонадеян нехранимайко.
Що за юрист ще станете?
Типичен.
Хумор...
Ще ви потрябва.
Защото ще ви дам урок.
Ще ви пратя при роднините ви- семейство Лефрой.
Чичо, но те живеят в провинцията!
Далече в провинцията.
Джейн? - Да?
Би ли?
Благодаря.
Вие сте най-красивите сестри в цяла Англия.
Г- н Фаул ще бъде омагьосан.
Сан Доминго е толкова далеч.
Ще ме забрави.
Невъзможно. Не и след спомена, който ще оставиш тази вечер.
Или сърцето му ще спре от вида ти, или не заслужава да живее.
И да, наясно съм от противоречието в думите си.
Той ли е?
Джейн! - Хенри!
Прекрасно!
Радвам се да те видя, Джон. - И аз вас.
Здравей, Джон. - Хенри.
Джордж!
Остави брат си на мира!
Джейн, чу ли?
Племенникът на баща ми пристига от Лондон.
Той е... - Отличен млад адвокат.
Луси, моля те. - С репутация...
Че закъснява?
Свали шапката, Джордж, татко ще говори.
Благодаря, Джон. - Моля.
Семейството ни продължава да се развива по много начини.
Първо, малките събития.
Хенри се завърна от Оксфорд с диплома, слава Богу.
Браво, Хенри.
Заедно с Джон, новия ми ученик.
Сега важните неща.
Касандра, която заминава за крайбрежието при брат си Едуард,
а Робърт заминава за Индиите с експедицията на лорд Крейвън.
После заедно ще предприемат най-великото
и сериозно житейско пътуване.
Г- це Остин, научих, че ще ни удостоите с рецитал.
Хайде, Джейн.
Моля те, Джейн.
Съвет от млада дама по случай годежа на сестра й Касандра
за Фаул.
Ухажването му беше достатъчно ласкателно,
границите на приличието бяха енергично щурмувани, както е редно,
но не напълно преминати, както също е редно. Все пак...
Позволете да представя племенника си, г- н Томас Лефрой.
Добре е дошъл.
Заповядайте, господине.
Палто от зелено кадифе. Страшно е модерно!
Много ще се забавлявате.
Ухажването му беше...
Границите на приличието бяха енергично щурмувани, както е редно,
но не напълно преминати, както също е редно. Все пак...
тя не беше доволна...
чувствата й - благородни, личността й - прекрасна,
фигурата й - елегантна...
Боже, писала е от двете страни! - Тихо!
Вчера отблъснах лорд Греъм и шестте му милиона,
които щяха да ми стигнат за година-две, ако харча разумно...
съкровище, по-голямо от всички богатства на Индия -
влюбено сърце. - Боже!
А какво ще получа в замяна, г-це?
В замяна?
Понякога ще съм доволна... - Но аз съм!
И мило, нежно, невинно, деликатно,
състрадателно, вярно, неопитно, любящо женско сърце.
Край.
Браво, Джейн! - Отлично!
Толкова хубаво! - Браво!
Чудесно.
Беше очарователно според мен.
Беше умело написано.
Но един опитен ум не би бил така податлив на младежкото себелюбие.
Благодаря, много сме горди.
Внимавай с това, друже.
Отлична пушка, г-н Лефрой.
Стрелял ли си преди, Том? - Да.
Том!
Том... - Чичо?
Защо не се разходиш?
Имаме много хубава природа.
Много хубава. - Разходка.
Госпожице! Госпожице!
Госпожице, аз...
Госпожице?
Госпожице...?
Остин.
Г- н Лефрой.
Да, знам, но съм сама.
Но аз съм тук. - Именно.
Стига, правилата за поведение важат ли в тази обстановка?
Запознаха ни, нали?
Какъв е бил смисъла, щом не помните името ми?
Дори едва се крепите буден в мое присъствие.
Госпожице...
Скрупулите ми сигурно ви се струват провинциални,
но аз не съчинявам правилата, а само им се подчинявам.
Казаха ми, че на разходка може да се види много,
но единствено забелязах, че горе е зелено, а долу - кафяво.
Други хора са забелязали повече.
Гората е много популярна. Дори има книга за нея.
Може би роман?
Т. е. романите са жалки произведения, четени предимно от жени,
дори, опазил Бог, писани от жени?
Ясно, става въпрос за рецитала ви...
Сякаш писаното от жени не представя сила на ума, познаване на характера
свежо остроумие и хумор с най-добрите възможни думи?
Възторг ли ми липсваше?
Не, съзнание.
Беше...
Беше написано умело.
Беше иронично.
Нали не ви обидих?
Никак!
Дами и господа, "Бягството на великия везир"!
Може ли? - Много мило, братовчеде.
Г- це Остин. - Г-н Уисли.
Ще ме удостоите ли с честта за следващия танц?
Така закъсняхме.
Благодаря, Том. Хайде! - Луси!
Като дърво съм.
Упражнявах се, но не помага.
Чудесна двойка са.
Сестричке.
Какво смяташ за г-н Лефрой?
Трябва да сме горди, че присъства.
Така ли мислиш? - Той го мисли.
С фризираното си, ирландско високомерно поведение!
Джейн!
Такъв е, щом отказва да танцува при толкова малко кавалери...
Джейн! - Всичките ти приятели са лоши.
И откъде точно в Ирландия идва?
Лимерик, г-це Остин.
За мен ще е проява на голяма благосклонност,
ако приемете да съм ваш кавалер за следващия танц.
Тъй като сте първата ми дама за вечерта, трябва да знаете,
че вие сте флагмана на Хемпширското гостоприемство.
Значи репутацията ви зависи от моето мнение?
Това събитие се нарича селска забава, от френски.
Но не защото обществото е недодялано,
сервира се много храна,
лее се ужасна мадейра и се танцува глупаво.
Много строго осъждате събитието.
Само описах това, което бихте си помислил.
Оставете мисленето на мен.
Позволете да сторя същото и да направя друг извод.
Ще позволите ли това на една жена? - Зависи от жената.
И какво мисли за мен.
Че сте...
прекалено взискателен.
Аз мисля, че вие г-це...
Остин. Господин...
Лефрой.
Мисля, че вие, г-це Остин,
се смятате за по-висша от хората тук.
Аз ли?
Точно вие. Тайно.
Колко танца изигра с този господин, Джейн? - Два?
Два щеше да е недостатъчно, а три... - Скандално.
Внимавай, Джейн! Г-н Лефрой наистина има репутация.
Вероятно като най-неприятния,
нагъл, арогантен, безочлив,
непоносим и безсрамен от всички мъже!
Твърде много прилагателни.
Какво се опитва да каже?
По местата, господа!
Топката, топката!
Винаги когато гледам крикет, се чувствам чужденка.
Аут! - Не е аут.
Така ли? - Да.
Подозирам, че флиртуваш с брат ми, братовчедке.
Флиртът е женски занаят, трябва да се упражнява.
Разчитаме на вас.
Ред е на г-н Уорън. - Благодаря.
Джон Уорън!
Успех!
Никога не е бил особено добър.
Тичай, Уорън, тичай! - Бързо!
Страшна игра!
Готови?
Излизате, г-н Уорън.
Чудесно, Том, чудесно!
Благодаря, Уорън, тръгвай!
Пак същото, Том.
Много добре, г-н Уорън.
Топката беше ужасна. Дано не сте разочарована, г-це Остин.
Още четири до победата, Уисли?
Хайде, следващия!
Не може!
Джейн, какво за Бога...
Може, разбира се!
По-полека, Том.
Внимателно, Лефрой.
Тичай, Джейн!
Мърдай!
Още четири и ще победим!
Размърдайте се там!
Още една! - Бързо!
Хайде, хайде!
Лефрой.
Много е добра.
Изглежда и преди сте играла.
Няма избор, с толкова братя.
Време е за плуване.
Добра игра, Хенри.
Посвещавам победата на графиня Дьо Фулид.
Оттатък хълма има рекичка. - Така ли?
Внимавайте!
Някой друг път, Лефрой! - Така ли?
Татко, виждал ли си Том? - Не, Луси, не съм.
Съвсем се е поболяла.
Нормално е за 15-годишна.
Любовта връхлита всяка възраст.
Г- жо Лефрой, мога ли да ползвам библиотеката ви?
Разбира се.
Луси би се омъжила за него още утре. Но той би бил ужасен съпруг.
За репутацията му ли говорите?
Понякога опита е от полза.
Г- це Остин. - Г- н Лефрой.
Четете ли?
Книгата ви за гората. "Естествена история" на Уайт.
Харесва ли ви?
Не мога да продължа. Много е обезпокоителна.
Така ли?
Например това наблюдение.
"Бързолети в майска утрин"
Летят насам-натам,
носят се в простора напълно щастливи. После, после...
Единият скача на гърба на другия, вкопчва се здраво
и забравяйки че летят, двете птици се спускат надолу
в смъртоносно падане...
Метър след метър, докато женската издаде...
Да?
Женската издаде силен, пронизителен вик
...на екстаз.
Това поведение често ли с среща в естествената история на Хемпшир?
Невежеството ви е разбираемо, защото ви липсва...
Как да го нарека? История?
Приличието изисква да съм невежа. - Осъжда ви на невежество.
А творбите ви - до нивото на женска изисканост.
Ако искате да пишете романи, да сте равна на мъжете писатели,
опитът е от огромно значение.
Разбирам...
И защо се смятате за вещ да ме съветвате?
Познавам света повече.
Доста повече, предполагам.
Достатъчно, за да знам, че кръгозора ви трябва да се...
разшири.
От един забележителен господин.
От един много опасен господин.
Който е поразил сърцата на много млади жени... с покварата си.
Прочетете това и ще разберете.
"Историята на Том Джоунс, подхвърлено дете"
Когато философа узна, че крепостта на целомъдрието е превзета,
започна открито да показва намеренията си.
Желанието му не беше придирчиво и не би се отказал от лакомството,
защото някой друг го е опитал...
Какво е това?
...нито беше особено красива, но тъй като дрехите й бяха свалени,
добре оформените й бели гърди, привлякоха вниманието на похитителя
и няколко мига те се гледаха мълчаливо.
Прочетох книгата ви.
Прочетох я и не одобрявам.
Естествено, но кое? Сцените, героите, стила?
Не, бяха хубави.
Поуката? - Погрешна.
Разбира се, но защо?
Порокът води до трудности, добродетелта се възнаграждава.
Лошите биват наказани. - Именно.
Но в живота лошите процъфтяват, например вие.
А романа трябва да покаже истинския живот, герои и събития.
Трябва да разкрие първопричината на действията ни.
А чувствата на героя ми?
Изглежда буйните му чувства му докараха доста тревоги.
Ако книгата ви е разтревожила... - Един сирак трябва да познава тревогите.
Какви тревоги? - Всякакви.
О, панаира! Много е забавно. Чудесна идея, Джейн.
Това не е обичайната ви среда, нали, г-це Остин?
Покажете въображение, г-н Лефрой.
Доста тревоги може да си докараш тук.
Но и свобода. Не им ли завиждате?
Имам удоволствието да я наблюдавам отблизо.
Глупак, да се пробва срещу професионалист.
Познато ви е, нали? - Разбира се.
Много е модерно в Лондон.
Да смажеш от бой друг човек.
Какво правите?
Г- н Лефрой? Спрете!
Да ви видя срещу мен, господине.
Сторете път.
Пет шилинга за господина. Кой залага?
Благодаря.
Хайде, Лефрой! Удари го!
Том! Трябва да спреш!
Хайде, Лефрой!
Опа!
Том!
Луси!
За втори път го прави... - Пилеете парите като вода!
Боя се, че водата свърши...
Нямам повече, сър. - Вземете!
Колко унизително.
Г- н Лефрой!
Това липса на приличие ли беше?
Защо го направихте?
Трябваше да се възползвам от скъпите уроци по бокс.
Простете, но откривам у вас чувство за справедливост.
Аз съм юрист. Справедливостта няма нищо общо с правото.
В това ли вярвате?
Вярвам, защото трябва.
Извинете ме.
Какво объркване!
Това е лятна забава. Лефрой ще си замине,
а г-н Уисли ще я чака. Надявам се.
Той е глупак.
Ще го израсте. Тя ще го промени почти без усилие.
Можеш да я убедиш.
Да пожертва щастието си?
Джейн трябва да се омъжи по любов, а не за най-добрата пария.
Г- н Остин! Пак ли ще водим този разговор?
Ще останем на улицата, ако продължава така.
Джени! Г-н Остин! Къде са всички?
Много мило да върнете визитата.
Желаете ли чай?
Зелен ли е?
Черен, Ваше Благородие.
Тогава ще откажа.
Къде е малката ви дъщеря?
Посещава бедните, г-жо.
Джейн! Джейн!
Най-сетне! Лейди Грешъм и г-н Уисли са тук.
Къде беше?
Госпожо. - Сър.
Може би младите ще се разходят. До къщата има хубава горичка.
Извинете.
Джейн!
Какво прави там?
Пише.
Няма ли да направите нещо?
Г- це Остин, знаете, че ви познавам от доста време
покрай визитата ми в Стивънтън...
Градината е прекрасна през този сезон.
Така е.
Вие много ме впечатлихте... - Особено цветята.
Искам да кажа, че имам завидния доход от 2,000 годишно...
А в бъдеще още повече, когато наследя лейди Грешъм.
Което май не е уместно да споменавам... - Не, не е уместно.
Щом се оженим, всичко ще е ваше.
Господин Уисли.
Предложението ви е искрено и учтиво. За мен е чест, наистина.
Но въпреки всичко, което предлагате, аз...
Понякога любовта е свенливо цвете, което се нуждае от време.
Лъжа търговците, търкам, чистя, поправям цял живот!
Разбирам, че условията са тежки, мамо...
За теб няма пари! - Все ще измислим нещо.
Колкото отделим, отива за брат ти. Ако не се омъжиш, нямаш нищо.
Добре тогава. Но ще се омъжа по любов като майка си.
Затова сега сама си копая картофите!
Предпочиташ да останеш стара мома?
Смешна, презирана, повод за подигравки
от страна на всяко селско хлапе с камък и нагъл език?
Любовта е желателна, но парите са незаменими.
Мога да печеля от...
От какво?
Мога да печеля от...
Перото си?
Избий си го от главата веднъж завинаги!
Какво става? Жените ми се карат?
Хайде, подайте си ръце... - Къде отиваш?
Да нахраня прасетата, мамо!
Ще имаш прекрасен дом, лесен живот. - Татко...
Помисли си. Едва ли ще получиш по-добро предложение.
Уисли?
Вярно, не е впечатляващ... - Той е глупак!
Ще го превъзмогне.
Нищо не стъпква духа, както бедността.
Мария Антоанета носеше подобна рокля на един бал.
Кокетнича ли? Да, така е.
Колко усилия полагаме, за да се харесаме на мъжете.
Хенри ли?
Брат ми е много по-млад от теб. - И по-беден.
Той знае, че чувствата ми са искрени.
Знам, че е красив.
А хубавите мъже трябва да имат пари.
Насърчаваш го с парите си? - Мъжете се женят за пари.
Но това е непочтено. - Аз съм разумна жена.
Слава Богу, аз не съм такава.
Ако беше, щеше да разбереш, че твоя ирландец няма пукнат грош.
Няма да вземе бедна жена.
Спомни си това на бала довечера.
И без това утре се връща в Лондон и няма да ни притеснява повече.
Добър вечер, г-це Остин.
Много ви благодаря.
Джейн Остин. - Приятно ми е.
Танцувате със страст.
Разумната жена не проявява страст.
Ако целта й е да привлече съпруг.
За разлика от любовник.
Успокойте се, г-н Лефрой. Не хранех надежди за вас.
Не исках да ви обидя. - Не, разбира се. Извинете ме.
Много е горещо. Простете.
Г- це Остин. - Извинете.
Непоносимо е.
Баща ми иска да стана свещеник,
а аз желая алената капитанска униформа.
Но нямам пари да си купя чин.
Аз имам.
Но това е невъзможно.
Хенри, не се преструвай пред мен.
Аленото много ще ти отива.
Г- це Остин! Ето къде сте били.
Не мога да повярвам, че трябва да водя подобен разговор.
Ваше Благородие...
Майката на Уисли и моя сестра почина млада.
Нямам свои деца.
Дано никога не узнаете каква болка е това.
Накратко, желанията на племенника ми са и мои.
Колкото и странни да са.
Изглеждате в добро здраве. Имате нужните таланти.
Характерът ви е приемлив.
Но когато млада жена като вас,
получи предложение от джентълмен като племенника ми,
тя е длъжна веднага да приеме!
А какво видяхме?
Проява на независимост? - Именно.
Моят племенник се унижи дотам,
че да предложи на дъщерята на скромен и беден свещеник.
Беден? Грешите, Ваше Благородие.
Никога не греша.
Баща ви има големи финансови затруднения.
Но още има надежда.
Защото има дъщеря, на която се усмихна късмета.
Г- н Уисли е чудесна партия за Джейн.
Веднага трябва да приеме.
Не мислите ли?
Луси!
Какво има, мамо? - Да си вземем питие...
Г- н Уисли ви е предложил.
Поздравления.
Какъв избор има добре образована, но бедна млада жена?
Как може да го приемете?
Дори с всичките му пари и имоти.
Как може точно вие да се продадете без любов?
Как бих могла да се продам въпреки нея?
Утре заминавате.
Добре ли се справих? - Много добре.
Исках поне веднъж да се получи добре.
Нямам пари, нито имоти.
Изцяло завися от онази окачалка - чичо ми.
Не мога да ти предложа брак,
но трябва да знаеш чувствата ми.
Джейн, аз съм твой! Боже, твой съм!
С цялото си сърце и душа.
Колко ли струва това?
Аз ще преценя.
Какво ще правим?
Каквото трябва.
Скъпа моя Касандра,
Сърцето ми е окрилено. Всички съмнения изчезнаха.
Скоро ще се изплъзна от стремежите на онази дама и бляскавия й племенник.
Ще дойдем с Елайза и Хенри при вас,
но трябва да се отбием в Лондон.
Том хитро ни уреди гостуване при чичо си, съдията.
Дано го убедим в моите качества.
Унищожи това писмо веднага, щом се съвземеш от изненадата.
Твоя любяща и забързана,
Джейн
Том, гостите пристигнаха.
Дръж се прилично!
Графиньо...
Сър.
Добре дошли... - Госпожо графиньо.
Рядко моя дом приема благородници.
И техните приятели, разбира се.
Идвате за кратко, няма време за губене.
Племенникът ми състави план за развлечението ви в столицата.
Забавлението е, как да кажа, негова стихия.
От коя битка беше?
Villers-en-Cauchies. - Много добре.
Хиляди убити, показахме им на франсетата.
С изключение на тук присъстващите.
Не се бойте да обиждате якобинците. Те гилотинираха съпруга ми.
Диваци! Зверове! А собствеността му?
Конфискуваха я. - Ужасно!
Но по това време богатството ми беше движимо, така че...
Да, движимата собственост е като джобно щастие.
Иронично ли се изказахте?
Смятам, че иронията е обида, произнесена с усмивка.
Правилно.
Не.
Не?
Не, иронията е събиране на противоречиви истини с усмивка,
за да се получи от противоречието нова истина.
Истината трябва да се произнася с усмивка,
иначе тя не е никаква истина, а отрицание на човешката същност.
Братовчедка ми е писателка.
Какво пише?
Джейн?
Романи.
Млада дама от добро семейство?
Да, а утре ще посетим друга писателка, г-жа Радклиф.
Тя избягва обществото, но съпруга й е мой колега юрист.
Коя? - Писателката, г-жа Радклиф.
Професионална писателка е.
Какво?
500 паунда хонорар за последната й книга, 800 за следващата.
"Италианецът".
Над хиляда паунда?
В какви времена живеем!
Живеете така спокойно.
А книгите ви са пълни с чувства, опасности, страхове...
Това, което липсва в живота ми.
Очевидно.
За какво искате да пишете?
За любовта. - Познавате ли я?
Не съвсем. - С времето ще стане.
Дори да не успеете, за това имате въображение.
Въображението ви, ви осигури независимост.
Но си имаше цена. За мен, както и за съпруга ми.
Бедният Уилиам.
Не се гледа с добро око на умната съпруга.
А съпруга писателка, си е чист скандал.
Но трябва да е възможно...
да сте едновременно съпруга и писателка.
Да, така мисля. Но не е лесно.
Ще се получи ли?
Кое? - Да те имам.
Мен? Как така?
Да живея с теб. - Да.
Лефрой. Внимавай, съдията! - Какъв досадник.
Убеден съм, че ще е щедър.
Ще говориш ли с него? - Утре, обещавам.
Трябва да си лягам.
Лека нощ. - Лека нощ.
Г- це Остин? - Да?
Лека нощ.
Права е майка ми, колкото по-скоро се омъжи, по-добре.
Пет сестри от бедно семейство...
"Първи впечатления"
Г- н Уикъм е щастливец, че може да има всяка жена...
Пристрастна, предубедена, глупава...
Първият изглед от Пембърли...
Щастието, което предизвика отговора...
Не, няма да потискам чувствата си...
Добро утро, сър.
Добро утро!
Светът да не се е обърнал наопаки? - Сър?
Графинята е доволна от визитата, надявам се.
Така мисля, сър... Аз...
Прекрасна жена!
Исках да обсъдим един въпрос...
Издръжката ви не подлежи на преговори.
Сега, когато се запознахте с г-ца Остин,
ще установите, както и аз, че тя е забележителна млада дама.
Това е скандално!
Ако позволите да кажа...
Няма нужда.
Това писмо изяснява всичко. - Писмо?
Разбрах какви сте ги вършили в Хемпшир.
От Стивънтън ли е?
Вярно ли е, че сте се заигравали с тази пикла?
Исках да опознаете младата дама.
Постепенно да я харесате...
Да, заслепявате ме с богатата вдовица,
а после ми натрапвате бедната малка златотърсачка!
Моля ви, сър, сдържайте се! - Ироничната малка писателка!
Исках сам да я опознаете.
Сигурен бях, че качествата й ще говорят за нея.
Щастието ми е във вашите ръце. - Щастие?
По дяволите, предпочитах да сте безделник, който може да се промени,
отколкото болно от любов пале, затънало в неизгоден брак!
Чичо ми отказа да даде съгласие.
Писмото свърши работа.
Кой го е изпратил?
Лейди Грешъм?
Или племенникът й.
Мислят, че могат да си играят с нас, но аз няма да се примиря!
Нямаме избор.
Напротив.
Изцяло завися от...
От чичо си?
А аз завися от теб.
Какво ще правиш сега?
Каквото трябва.
Имам дълг към семейството си, трябва да мисля и за тях.
Том...
Само това ли ще ми кажеш?
Сбогом, г-н Лефрой.
Съдът отсъжда да бъдете върнат в килията,
а после на мястото за екзекуции,
където ще бъдете обесен.
И нека Бог се смили над душата ви.
Следващият.
Така зле се отнесе с теб, Джейн.
Може би скоро ще се върнем в Стивънтън.
Има ли вести от Робърт?
Пристигнал е в Сан Доминго. - Хубаво.
Чудесно.
Чаша вино, сър?
Да, тост от една уличница за друга!
Съжалявам, че бях нелюбезна преди.
Г- н Уисли?
Е, тайнствената г-жа Радклиф?
Прилича ли на героите от романите си?
Външно не,
но предполагам, че вътрешно е много живописна.
Това важи за всички хора.
Писмо за преподобния Остин. - Благодаря.
Какво има?
Починал е скоро след пристигането в Сан Доминго.
Дори едва издържал дотам.
От коя болест?
Жълта треска.
Лорд Крейвън писа.
Казва, че ако е знаел за годежа, никога нямало да го вземе.
Джейн, има и друго.
Г- н Лефрой. Том...
Какво?
Щях да скрия от теб, ако можех.
Той е тук, на гости на г-жа Лефрой и...
Сгодил се е.
Така скоро?
Писмо? - Не.
Нещо, което започнах в Лондон.
Историята на млада жена, две млади жени...
които са по-добри от положението си.
Колко такива има...
И двама млади господа, които получават...
много повече, отколкото заслужават.
Как започва историята? - Зле.
А после? - Става още по-зле.
Ще вкарам малко хумор.
А как свършва?
И двете триумфират и намират щастието си.
Отлични бракове?
Блестящи бракове.
За много богати мъже.
Зададохте ми въпрос.
Готова съм да отговоря.
Но трябва да изясним нещо.
Не мога да ви разгадая, г-н Уисли.
Понякога сте...
най-милият човек, когото познавам, и все пак...
"Все пак"? Колко тъжна дума.
И все пак пишете толкова жестоки неща.
Говоря за писмото ви.
Какво писмо?
Леля ви ли го е написала?
Все едно.
Любовта превръща всеки в глупак.
Надявам се чувствата ми да върнат доброто ви мнение.
Чувствата са абсурдни.
Като имаме предвид пола, към когото са насочени.
почти равни на глупост.
Благодаря за предложението. Приемам. Приятен ден.
Джордж, Джордж!
Г- н Уисли е...
Той е почтен човек. Винаги ще има място за теб.
Г- це Остин.
Г- н Лефрой.
Сър.
Трябва да ви поздравя, г-н Лефрой.
Да посетите стара приятелка в такъв момент. Много мило.
Дойдох, за да ви дам обяснение за поведението си.
Не знам как да го опиша.
Разкажете за годеницата си. Откъде е?
От Уексфърд.
От вашата родина? Чудесно.
С какво я спечелихте?
С обноски, усмивки, такт?
Обичаш ли го?
Не.
Никак.
Не съм изпитвала това чувство,
дори присъствието му не понасям.
Грешиш, напълно безразлична съм дори към даровитата...
Г- ца Уексфърд... - Не мога повече!
Значи ще се омъжиш за Уисли?
Моля те!
Ако има поне зрънце правда или справедливост в сърцето ти,
не би могла да се омъжиш за него.
По думите ви, вие не разбирате от справедливост,
от правда още по-малко.
Джейн, опитах! Опитах и не мога да живея в лъжа!
А ти?
Можеш ли?
Какъв смисъл има живота, ако не сме заедно?
Избягай с мен!
Бягство?
Точно това предлагам.
Ще заминем за Лондон, до петък ще сме в Шотландия
и ще сме мъж и жена.
Да оставя всичко?
Да, всичко.
Само така ще сме заедно.
Ще изгубиш всичко.
Дом, семейство. За какво?
Цял живот мъки и лишения?
Всяка година - ново дете и никакви средства?
Как ще продължиш да пишеш? - Не зная.
Но щастието е така близо, че не мога да устоя.
Няма смисъл!
Ако можеше да си върнеш Робърт, дори по този начин,
щеше ли да го направиш?
Моля те, прикривай ме колкото можеш.
Чакай!
Ето.
Вземи ги и тръгвай. Бързо!
Хайде!
Ако побързаме, ще хванем сутрешната карета.
Сигурна ли си?
Внимателно.
Идва ли? - Още не.
Хвани ръката ми.
Бързо! Чувам, че наближава.
Ето я!
Две места до Лондон. Ще платя на първата почивка.
Разбира се, сър.
Хемпшир, родният ти край. - Беше.
Заседнахме. Всички вън, дами и господа!
Остави на мен.
Ще помоля господата да ни помогнат.
Сър, вие бутайте каретата.
Извинете, млади господине? - Да, добре.
Вие от другата страна, благодаря.
Господине, елате моля.
Идвам. - Малко помощ, благодаря.
Хайде всички заедно, господа.
Едно, две и на три... Бутай!
Хайде!
Скъпи Том,
колко навреме изпрати парите.
Бяха много полезни на баща ти и мен.
Много мило, че споделяш с нас издръжката от чичо си.
Дори мисля, че не бихме оцелели без нея.
Отлично, благодаря ви.
Моля всички да се качат възможно най-скоро.
Готови сме.
Тревожиш ли се? - Не.
Че ще изгубиш репутацията си?
Не.
Заради твоята. - Аз не...
Елате, моля. Каретата тръгва.
Хайде!
Смяна на конете. 20 минути почивка.
Офисът е в дъното на кръчмата. Всички да слизат.
Колко братя и сестри имаш в Лимерик?
Достатъчно. Защо?
Как се казват?
Те...
И от кого зависят?
Репутацията ти е унищожена.
Безпътният ти живот е бил невинна лъжа.
Мога да печеля пари. - Няма да са достатъчно.
Ще се издигна!
С враг върховен съдия, с бедна съпруга?
Бог знае колко гърла разчитат на теб.
Скъпи приятелю, ще затънеш, а с теб и всички ние.
Хемпширската карета заминава след пет минути.
Не, Джейн, недей!
Никога няма да те оставя!
Том. - Не говори, не мисли, не...
Само ме обичай! Обичаш ли ме?
Да.
Но ако любовта ни разруши семейството ти, ще се самоунищожи.
Не. - Напротив.
В бавно и мъчително падение, сред вина, съжаления, обвинения.
Глупости!
Това е истината.
Изградена от противоречия. - Какво?
Но трябва да се произнесе с усмивка.
Иначе ще изглежда, че никога не сме се обичали.
Сбогом.
Проклети глупави бегълки! "Ще бягам, няма да бягам. "
Госпожице.
Готово, тръгвайте!
Ехо?
Къде са всички?
Вас търсят, госпожице.
Благодаря, Джени. - Г-н Уорън.
Опитахме да скрием от прислугата, но...
Къде е този подлец Лефрой?
Хенри ще го убие, ако го намери.
Няма да го намери.
Няма и да го убие.
Няма за какво.
Какво се случи?
Нищо.
Ясно.
Разбирам.
Джейн.
Може да не съм чаровен като Лефрой,
някои смятат такъв чар за повърхностен.
За някои е просто превземка, но аз...
Не ми останаха надежди. - Надежди?
Дори не си представяте...
Благодаря за честта, която ми оказвате, но...
Няма ли други жени в Хемпшир?
Вие сте писал на съдията!
Трябва да знаете колко ви обичам.
Е?
Ти се завърна.
Оставете.
Г- н Остин.
Трябва да знаете, че няма да дойда на служба днес.
Не и в присъствието на тази млада жена.
Ако трябва да съм искрена... - Лельо.
Май че малката ви дъщеря е била на "пътешествие"?
Откога да пътуваш е престъпление?
Да пътуваш без разрешение.
Освен това племенникът ми оттегля предложението си
към някой без семейство, пари и значимост,
при това фатално опетнен от подозрения.
Тя има семейство, госпожо!
Така е.
Значимостта зависи от повече фактори, отколкото предполагате.
Колкото до парите, една жена може да разчита на себе си.
Интересно мнение, г-це Остин.
Придружете ме до реката, за да ми обясните повече.
Уисли!
Съжалявам, ако поведението ми ви е разочаровало, г-н Уисли.
Явно не можете да се омъжите без любов
или пък по любов.
Уважавам ви за това.
И споделям мнението ви - аз също не бих могъл.
Надявах се да ви спечеля с времето,
но и аз искам да ме обичат заради самия мен, а не заради парите ми.
Оставаме ли приятели?
Да.
Значи ще се издържате... - С писане, да.
Всичките ви книги ли ще имат щастлив край?
Героите ми ще имат малко неприятности, но всички техни желания ще се сбъднат.
Добрите не винаги свършват добре.
Това е природен закон.
...че всеки ерген с известно състояние иска да си намери жена.
Колкото и малко да подозира това, когато влиза в ново общество,
тази истина е така загнездена в умовете на околните семейства,
че той се смята за нечия собственост, или по-скоро на тяхната дъщеря.
"Скъпи г-н Бенет", каза един ден г-жа Бенет,
"Чухте ли? Наели са Недърфийлд парк. "
Г- н Бенет отговори, че не е.
"Но е така", каза тя...
Вие ли сте г-ца Остин?
Не, тази титла по обичай се пада на голямата ми сестра.
Г- ца Джейн Остин, авторката на "Гордост и предразсъдъци"?
Сестра ми желае да е анонимна, но оценяваме вниманието ви.
Благодаря. - Благодаря.
Моля, елате.
Няма да простя на Хенри за това.
Напротив, винаги му прощаваме.
Вълнуваш ли се? - Да.
Дръж се прилично.
Джейн, един стар приятел. Закъснява, както винаги.
Госпожо графиньо. Г- це Остин.
Г- н Лефрой.
Позволете да представя най-страстната ви поклонничка,
дъщеря ми, г-ца Лефрой.
Г- це Остин, за мен е чест да ви срещна
Бихте ли ни изнесли рецитал довечера?
Вижте, сестра ми не изнася рецитали.
Как иначе ще остане анонимна?
Но... - Джейн!
Ще направя изключение. Щом новата ми приятелка желае.
Ела да седнеш до мен.
Тя е прекрасна, Том.
Сега тя започна да разбира,
че точно той е мъжa, който с характера и талантите си
ще бъде най-подходящ за нея.
Макар темпераментa му да не беше като нейния,
той бе всичко, към което се бе стремила.
Това бе съюз на взаимна изгода:
нейната лекота и оживление
подобряваха характера и маниерите му,
а неговия разум и познания за света,
щяха да бъдат от полза за нея.
Но този щастлив брак можеше да поучи почитаемото множество,
какво точно е семейно щастие.
През краткия си живот Джейн Остин написа 6 от най-великите английски романи.
Том Лефрой стана успешен правист и председател на Ирландския върховен съд.
Той нарече най-голямата си дъщеря Джейн.
Нито Джейн, нито сестра й Касандра някога се омъжиха.